Der er noget galt. Potter...
Gå ind i mig, Darren Bonney.
Kongen længe leve.
- Hvordan går det med spytteriet? - Verity. Damer spytter ikke.
- Tiden går anderledes. - Hurtigt.
Hvis der gik to uger, mens vi var væk, ville en time blive...
- Cirka et år. - Du har mistet mange år af dit liv.
Vi kan gøre det igen. Jeg mister noget, så jeg afgør det.
Det ser ikke godt ud.
Er det en overnaturlig sprække?
Ja, Suze, det tror jeg.
Den dukkede op, lige efter Kongen forlod huset.
- Den ser ret virkelig ud. - Luk øjnene op.
Undskyld...
- Bor De her. - Ja, det gør vi. Hej.
- Hej. - Han er virkelig.
Undskyld. Men hvad er der sket?
De sprænger under huset for at bygge tunnelbane.
Herligt. Jeg elsker kollektiv trafik.
Ja... Vi er naturligvis bekymrede for husets fundament.
- Så vi foretager en inspektion. - Udmærket.
Jeg får vel en skriftlig rapport -
- som jeg kan beholde?
- Ja. - Fornemt. Så får I arbejdsro.
Jeg lukker øjnene
For alle andre end dig
Og når jeg gør
Så er du her hos mig
Mit hjerte er koldt
For andres kærtegn
Jeg siger aldrig ja
Til en ny kærlighed
Hvad laver du?
Hjælp. Hjælp mig!
Er alt i orden?
Ja, der er ingen fare. Tak.
Tak.
- Hvad gør du ved mig? - Jeg redder dig.
Jeg redder dig, fordi jeg elsker dig.
Du skal ikke ødelægge dig selv. Ikke uden kamp.
Rødt kort!
- Er du interesseret i fodbold? - Må jeg få en chip?
Tal til mig, Jonquil.
Jeg er oprørt. Meget oprørt.
Jeg er vist ved at forandre mig.
Og det får dig til at drikke i flere dage -
- vælte forårsruller i dig og headbange til Skyhooks?
Det har været en svær tid. Jeg skulle have afløb for lidt vrede.
Så du gav mig en lige højre og gav ikke lyd i to dage?
Jeg er meget ked af det... skat.
- Du taler ikke med mig. - Vist taler jeg!
Du snakker og snakker.
- Du er træt. Du bør sove lidt. - Nej, jeg vil ikke sove.
- Jeg har sovepiller. - Nej, jeg er allergisk. Jeg dør!
Hej, Betty. Du ser ud, som om du venter på bussen.
Der er du jo. Mr. Jones kommer.
Jonesy? Fedt. Du bør møde ham.
Han læsper, men ævler uafbrudt. Selv når hun borer.
Kom. Der er frit lejde nu, hvor Darren Bonney er rejst.
- Jeg venter her. - Okay. Vi ses derinde.
Betty...?
Jeg kan ikke lide sprækken i huset.
Der er ingen fare. De bygger tunnelbane. De laver den nu.
Jeg ved, hvornår der sker forandringer.
Nogen er vist en anelse paranoid?
Nogen har vist brug for en blindestok.
Du nægter jo at se.
Ja...
- Nogle planer for i aften, Linda? - Nej.
Inviter Dalai Lama her med til festen.
- Vil du komme til husfesten? - Måske.
Det må være hårdt at gå til fest uden hår.
Nej, det er ikke så slemt.
Jeg dyrker sex med dig, hvis jeg så må gå.
Hvad som helst.
Jeg kan holde dig, som den sorte kvinde i pornoen, du ser.
- Hvad? - På din computer.
- Snager du i min computer? - Nej, jeg så det tilfældigvis.
Jeg kigger ikke på den, når du er hjemme.
Jaså? Hvorfor ikke?
Vent lige... Snager du i min computer?
Det er private ting.
- Vores sex er vel ret kedelig? - Nej.
- Jeg kan lide pornoen. - Nej.
Jo. Jeg var måske bare for sippet til at indrømme det.
- Har du noget her? - Hvad? Porno?
Ja, porno.
- Hvem er du? - Din pige. Jeg er bundet og varm...
...og jeg vil se porno.
Er det et problem?
- Betty. Kommer du til festen? - Nej, jeg har det fint her.
- Det bliver sjovt. - Nej, gå I. Jeg har det fint.
Hun er bange for sprækken.
- Betty? Kan du huske Titanic? - Ja. Så gammel er jeg ikke.
Der var to typer på det skib.
Dem, der ventede på bådene, og som druknede -
- og dem, der gik i baren, drak sig fulde og dansede hele natten.
Jeg troede ikke, at du tilhørte de førstnævnte.
- Det er altid sjovt med en fest. - Så kom dog.
Denne vej.
Din søster og Zac har håndjern på.
Hej, Suzy. Søster Suzy. Fest!
- Hvorfor har I håndjern på? - Det er en metafor.
Alle par er sammenlænkede, bundet af et uopnåeligt ideal.
- Interessant. - Men det ved du intet om.
Du er jo fri som fuglen.
Ultrasingle.
Ser du en? En hemmelig elsker, måske?
Hvad er der med dig, Jonquil? Dit hår er så... underligt.
Han satte det. Ser det slemt ud?
Kom... Vi går hen i baren eller noget.
- Hvor længe har hun været sådan? - I to dage. Undskyld mig...
Steve, din åndeven er her helt sikkert.
Selvfølgelig, jeg er her jo.
Henter du noget at drikke til mig?
- Hvad skete der? - Meget stærke afsondringer her.
Hvor mange forskellige har du lugtet? Tænk godt efter.
- Tre. - Ja. Samme her. Du er dygtig.
Husk... det er vores hemmelighed.
- Må jeg prøve at spytte? - Ja. Du ved, hvordan du gør.
Se hende, Henry. Jonquil morer sig virkelig.
- Hun kigger på dig. - Det er ikke Jonquil.
Kongen.
Se lige galningen. Hvad tager hun?
Hej, Steve. Og Jennifer...
- Du er smadderflot. - Tak.
Du ser lidt... træt ud.
Du er så klarsynet. Er du lidt synsk?
Nej, nej. Du ser bare lidt... træt ud.
En påfyldning?
Lænk mig fast til Steve.
Du har brug for en pause. Du tager dig vel af mig, Stevie?
- Hvad laver du? - Hun må ikke forlade huset.
- Dans med hende eller noget. - Dans med mig. Kom nu.
- Suzy, din søster så lige på mig. - Jonquil kan ikke se ånder.
- Hun så hende. - Det væsen er ikke min søster.
Jonquils krop er blevet besat af Darren Bonney.
Herregud. Kongen?
- Hvordan får I ham ud? - Jeg giver ham lattergas.
Han falder i søvn, og så forsvinder han.
- Så får vi tossede Darren tilbage. - Vi redder Jonquil først.
Og så tager vi os af Derwent senere.
Jeg kan ikke synge.
Du vil være sangskriver, men kan ikke synge?
Det var svært at indrømme. Sår mig ikke ved at grine.
Men dig...
Du synger fantastisk.
Skal jeg synge din sang?
Vil du det?
- Okay. Kender du Darren Bonney? - Jeg har aldrig hørt om ham.
- Jo. Han er ret kendt. - Syng sangen.
Her er en stump, som jeg arbejder på.
Kom til mig, kom til mig Darren Bonney
Kom til mig
Jeg vil føle smerten i mit hjerte
I mit hjerte
- Var det alt? - Er den dårlig?
Nyn melodien.
Kom til mig, kom til mig
Kom til mig, Darren Bonney
Kom til mig, kom til mig
Lad mig føle smerten i dit hjerte
- Lidt højere. - Lad mig føle smerten i dit hjerte
Lad mig føle smerten i dit hjerte
Kom til mig
- Jeg lærer virkelig noget af dig. - Kom til mig, Darren Bonney
Zac, gudskelov! Hvorfor er jeg lænket til Steve?
- Han sagde, at det var din ide. - Slip mig fri.
- Vær sød. Han er en god mand. - Det ved jeg.
- Og du kan ikke synge. - Det ved alle da.
Jeg er så træt. Jeg er nødt til at sove.
- Verity sover... - Jennifer... Du er vidunderlig.
Åh, Steve...
Sig intet. Kom.
Herinde, Henry.
- Har hun det godt? - Han stak nok af, da hun sov.
Hvor er Darren Bonney så?
- Ved du, hvem jeg er? - Ja, du er Steve.
Den mest vidunderlige mand, som jeg nogensinde har mødt.
Steve, jeg elsker dig. Elsker du mig?
Lad mig vise dig, hvad kærlighed er.
De sover.
Sikke nogle sovetryner. Bærer du hende ud i bilen, skat?
- Bærer hvad ud? - Din datter. Vi tager hjem nu.
Jo, min datter. Min fine, lille pige.
- Verity! - Lugten kom for tæt på.
Vi spytter ikke på mennesker.
- Hun fik ham! - Arme satan.
Huset rømmes, til alles sikkerhed kan garanteres.
Alle opfordres til at begive sig ned i stueetagen.
Efterlad alle ejendele i lejlighederne.
Lad alle døre stå åbne og mød op uden for hovedindgangen.
Alle beboere bedes begive sig ned til husets hovedindgang.
Suzy...
- Hvor er hun? - Det ved jeg ikke.
- Din mor inviterede os hjem. - Der ville Suzy tage hen.
Alle beboere bedes forlade huset indtil videre.
Mød op uden for hovedindgangen.
Suze...
Jeg går ikke.
- Vi skal ovenpå. - Jeg går ingen vegne.
Vil du gå ned med skibet? Folk som os får ikke medaljer.
- Jeg vil finde min egen vej. - Det kommer du til.
Men indtil da, så kom med mig.
- Jeg er bange, Betty. - Lille skat...
Der er ingen fare.
Det er fjerde gang, jeg ringer, mor. Mor?
Hvor er du? Vær sød at ringe. Jeg er hjemme hos mormor.
Jonquil og Zac er her. Ring nu.
Hvor er du, mor? Det er mig. Kom hjem til mormor.
Vær sød at tage telefonen.
Verity er hjemme hos mor.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Jeg vil ikke efterlade dig her.
Hvis jeg går herfra, får jeg dig aldrig at se igen.
Ønsker du det?
- Vil du dø her? - Vi vil trods alt være sammen.
Okay. Suze...
Kom. Kom med mig.
Kom med mig.
Det gør intet, at det tager et år at lave. Vi har huset for os selv.
Hallo. De må ikke være i huset.
- Kom med os, så får De lidt te. - Henry?
- Jeg beklager. Gå med dem. - Nej...
- Gå til dine børn, dit liv. - Henry.
Hvem er Henry?
Hej, Henry.
Det her er en friturestegt Mars-bar. Ulækkert.
- Det her er mit Oyster-kort. - Hvad er et Oyster-kort, mor?
- En togbillet, tror jeg. - Engelsk slik.
- Har du en kæreste? - Klap i, Verity.
- Hej, mormor. - Hej, smukke.
Hvad har du på?
Vi køber noget mad. Vil du have noget med?
Hvad er der galt?
- Hvad skal vi gøre? - Fortsætte. Du bliver som os.
Som de fleste af os, faktisk. Vi prøver på at fordrive tiden.
Hvad gør vi, hvis huset styrter sammen eller rives ned?
Det styrter ikke sammen. Huset er lige så solidt som mig.
Jeg vil ikke undvære hende.
Hør... Det har været skønt for dig.
Men døden varer længe.
Hvem ved, hvilke eventyr der venter?
Hvorfor blev du et menneske, hvis man bare skal udholde det?
Jeg har mine egne personlige grunde til at være her.
Så varm og blød...
Jeg havde ingen anelse.
Du og tandlægen lever i jeres egen verden.
Betty... Vil du ikke synge noget?
En strålende ide. Syng.
- Undskyld... Synger Betty? - Ja, Betty synger.
Hun synger, når hun er nedtrykt, og når hun er alene.
Og jeg synger, når jeg er glad.
Okay, så syng.
Jeg lukker øjnene
For alle andre end dig
Og når jeg gør
Så er du her hos mig
Mit hjerte er koldt
For andres kærtegn
Jeg siger aldrig ja
Til en ny kærlighed
Henry? Han er her ikke.
- Jo, det er jeg. - Henry...
Er han her?
- Mor og jeg har en plan. - En boltsaks.
Henry... Jeg ved ikke, hvor længe jeg skal være væk fra huset.
De river det måske ned. Jeg ved ikke, hvad der sker med dig.
- Så mor har tilbudt... - Lovet.
Mor har lovet at passe på mig, mens jeg er væk.
Henføring?
Suze... Du kan miste et år.
Et helt år går op i røg. Det er vanvid.
Det ved jeg. Men der er ingen fare.
Mor holder øje med mig og videofilmer mig med børnene.
Hun sørger for, at der intet sker mig.
- Hvad sagde han? - Intet endnu.
Et helt år.
Henry...
Da Robbie og jeg henførte os, så drev mit eget jeg rundt -
- på må og få.
Ingen vidste det jo. Jeg måtte prøve at indhente det bagefter.
Men jeg er her for Suzy, for jer begge.
Når I kommer tilbage, så er jeg her stadig.
- Suze... - Det skal nok gå. Mor er her.
- Mor... Farvel. - Hav en vidunderlig tid.
Vær ikke bekymret.
Af sted med dig, min pige.
Tak, Helen.
- Nu er der ingen vej tilbage. - Okay...
Så er det tid igen.
Vi gør det sammen.
Her er de. Du glemte dem i lejligheden.
- Kan du huske det? - Ja.
- Det var dumt. - Ja.
Denne vej.
- Kom jeg med en? - Naturligvis.
Kom så. Af sted.
Henry. Hvor er du?
Hallo? Henry! Hvor er du?
Hvad sagde du? Hvor? Hvilket nummer?
- Hvor er du? - Her.
Vi mistede vist en måned på, at receptionisten ikke fandt nøglen.
Men nu er du her...Henry.
Hvordan kan det være, at jeg blev kvinden, der er her med dig?
Jeg døde, blev et spøgelse, du flyttede ind.
Nu røg der et par uger til.
Forsvind. Gå ad helvede til, ellers dræber jeg dig!
Undskyld, der er sket en fejl. I må forlade værelset.
- Det er dig, der skal ud. - De hjælper jer i receptionen.
- Du gav os nøglerne. - Hør efter, din lille nar...
Henry... Tiden.
Du må have en nøgle, Henry. Det må du have.
Nøgle...
"2607". Underligt... Din fødselsdag.
Hurra.
Sikke en lækker kage. Fantastisk glasur.
Åh, dine hænder. Jeg har sådan længtes efter at kunne holde dem.
Kom.
Hej.
Du er så... virkelig.
Suzy, skete der noget?
Bare rolig, jeg snublede bare.
Et halvt glas champagne...
Hvor er I smukke.
- Det har du allerede sagt. - Så høj.
Suzy...
Herregud... Jeg fatter ikke, at det er sandt.
Suzy.
Tak. Min kone og jeg -
- vil bryde traditionen -
- og bede min ekskone og vores kære ven Suzy -
- byde Jennifer velkommen i familien. Suze...
Sikke en fantastisk dag. Det har været et vidunderligt år -
- for alle.
Skat... Din tale ligger heri.
Tak... Aaron.
Undskyld.
At opleve en så glædelig dag efter et svært år føles fantastisk.
Jennifer er allerede blevet et stærkt og omsorgsfuldt familiemedlem.
Hendes omsorg for børnene og støtten til Jonquil og mig -
- har gjort det meget let at kalde hende søster.
Da mor døde...
Da mor døde, var det, som om verden gik i stå...
...og intet godt eller sjovt nogensinde ville ske for os igen.
Men det er sket, for vi bærer hende alle...
Men det er sket, for vi bærer hende alle i os. Du er langt væk -
- men hvis jeg lukker øjnene, så er du her hos mig...
Jeg er nødt til at gå.
Det var her, jeg boede. Det var mit hjem.
Her havde jeg min klinik.
Hvad har jeg gjort?
- Undskyld. - Du behøver ikke undskylde.
Jeg har sagt det tusind gange. Hvis du vil græde, så græd.
Ærlig talt så er det en lettelse, at du viser dine følelser.
Du har virkelig holdt dem tilbage.
Det skal nok gå. Vi vidste, at denne dag ville blive hård.
Men du kom gennem den. Du er fantastisk.
Lad os tage hjem.
Vi er hjemme, unger. Jeg håber, at I er i bad.
Der er gryderet tilbage. Skal jeg varme den i ovnen? 150?
180. Middelvarme.
Henry, hvor er du?
Mor... Hvis du gifter dig med Aaron, så vil jeg være blomsterpige -
- for så kan jeg have den samme kjole på.
Det har du ret i.
- Kan du lide ham? - Ja.
Han er fin nok.
Skal vi lave kattetingen?
- Okay, vi laver kattetingen. - Ja. Det er så sejt.
Potter.
Og prinsesse Misty.
Hvor er han? Hvor er Henry?
Hvor er Henry?
De elsker musikken og hinanden.
Lad os så spille.
Hvad er der?
Oversættelse: Mikael Seierup www.primetext.tv